Știți cum este...
Alcătuisem o listă cu lucruri pe care nu le voi face.
Eram gata să fac o grămadă de lucruri ca să pot să îmi iau doza,
dar eram sigură că niciodată nu o să mă prostituez.
Dar odată ce am ajuns să fac trotuarul,
mi-am zis că nu e chiar așa de rău. Că o voi mai face o vreme
stabilind alte reguli:
să folosesc prezervative,
să nu o fac niciodată cu mai mult de un tip odată...
Să zicem doar că mi-am propus să nu fac anumite chestii.
Vedeți ce-a făcut boala asta din regulile mele, nu?
Tot ce ne interzicem să facem
este în mare tot ce vom face de fapt
atunci când corpul nostru de narcomani ne-o va cere.
Vreau să spun..
cățeaua asta vrea să mă ucidă.
Chiar vrea asta.
Pe drumul încoace, îmi spunea să nu vin.
Îmi zicea că mi-e bine pe stradă.
Am terminat.
Vă mulțumesc tuturor că m-ați ascultat.
Mulțumesc că ai vorbit, Dee-Dee. Întotdeauna ajută mult.
Am terminat puțin mai repede decât prevăzusem.
Mai dorește cineva să vorbească?
Bubs? Nu te-am auzit
de multă vreme.
Haide!
Haide, Bubbles.
Bună ziua, tuturor.
Mă cunoașteți.
Bubs. Bubbles.
Ești bine, Bubbles?
Sunt un drogat recunoscător.
De joi, se împlinesc 15 luni de când sunt curat.
Niciodată nu am reușit să mă abțin așa de mult.
Mă drogam mult, vedeți voi. Îmi plăcea la nebunie.
M-ați văzut cu toții pe Monroe și Fayette
căzând pe jos ca un drogat.
Așa eram...
Mă ridicam,
mă puneam puțin pe picioare.
Oamenii mă tratau ca pe un stâlp,
lipeau afișe pe mine.
Iarna, copiii îmi agățau bulgări de zăpadă ca unui brad nenorocit.
Vara, mă duceam în parc.
Făceau din mine sperietoare de ciori.
Da... Îmi plăcea la nebunie să mă droghez.
Am ajuns în stare să...
Nu mă simt prea bine să vorbesc acum.
Mai revino, Bubs...
Mulțumesc, Bubs. Mulțumim că ne-ai vorbit.
Mai dorește cineva să vorbească?
Marvin.
The Wire Sez.5 Ep.2 Traducere și adaptare: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
"Nu suntem în Aruba, ticălosule". - Bunk
E destul de liniște aici.
Ai conturile de la Bank of America?
Grămada asta.
Pretinde că strânge fonduri
pentru un program de basket sau pentru un centru de servicii sociale.
Banii intră și apoi ies.
Dar nu apare niciun coș de basket sau vreun serviciu social.
Să ne imaginăm că îl înfundam pe Clay Davis
- și că vorbește... - Trecem la nivelul următor.
La cine? Dacă Clay fură din propriile lui asociații...
Dosarul e ușor de instrumentat cu tot ce avem noi aici.
Este furt curat, poate și fraudă la taxe și impozite,
dar toate documentele arată că există bani
care nu apar pe nicio finanțare de campanie. Pun pariu
că Clay Davis e la curent și cu asta.
Nu știu. Prefer anchetele pe teren.
Preferi să stai într-o mașină zile întregi
așteptând să îl prinzi pe Tater când îi dă lui Pee Wee o fiolă?
Asta vrei să spui, inspectore?
O afacere ca asta,
când dovedești cine ia banii
în spatele întregii tragedii și fraude,
când dovedești cum banii
sunt înstrăinați
cum suntem toți afectați, cum toți suntem complici?
Ăsta e un caz de carieră.
Băiete, aș putea muri în pace.
Totuși...
mă întreb ce pune la cale Marlo acum.
Jubilează.
Dar tot mai fac poze?
Nu. Nu am auzit nimic de multă vreme.
Ne-am ocupa de chestia din est, nu mă urmăreau.
Snoop a stat la colț toată săptămâna și nimic.
Nicio mașină, nicio dubă. Niciun elicopter.
Monk a făcut reaprovizionarea, nicio problemă.
- Au obosit. - Și camerele?
Nimic de la camera pe care am smuls-o de pe perete.
Nici băiatul meu care patrulează seara nu a văzut nimic.
Și nu avem de ce ne teme câtă vreme continuăm să ne mișcăm.
Eu zic să ne întoarcem la treaba noastră.
Nu a avut nimic de făcut de luni bune. Și îi lipsește.
E clar.
E cam multă vorbărie pe aici în ultima vreme.
Ciorile astea trebuie să își țină gura. Serios.
Primul lucru: lovim banda lui Webster Franklin.
I-am propus să se alieze cu noi, dar nu vrea.
Îi atacăm colțul de stradă până cedează.
Acum mai vii de-acasă.
Apoi ne ocupăm de June Bug pentru că a zis mizeriile alea.
S-a auto-condamnat când a deschis gura
dar încă nu știe asta.
Și eu îi vreau pielea muistului ăluia.
Mi-a furat banii și toți știu de asta?
Nu... trebuie să pice.
Omar s-a retras, a șters-o de aici.
În sud, se pare.
Scoateți-l din ascunzătoare.
Putem să ne ocupăm de asta
dar și el o să se ia de noi.
Joe și ceilalți au zis să lase să se liniștească lucrurile.
Coroana nu înseamnă mare lucru
dacă tipul care o poartă se lasă călcat în picioare.
Joe ar trebui să înțeleagă asta.
Să vină aici.
Și chestia de la Jessup?
Da. Ești pe listă.
Du-te când vrei.
Nicio grijă. Este tipul ăla.
E momentul să vă câștigați banii, băieți.
Amuzantă introducerea ta.
- Cum adică? - Că te prăbușeai ca un drogat...
De ce nu ai continuat?
Știi, auzi des chestii amuzante acolo.
Oamenii râd de greșelile lor,
îi fac să râdă pe cei din jur
dar printre toate glumele alea,
sunt multe adevăruri de spus.
Ca fata aia.
Aproape că sângera, nu?
O clipă am crezut că vei reuși să vorbești despre Sherrod.
"O evaluare morală riguroasă și curajoasă". Asta e etapa de parcurs.
Nu mai spune. Trăiesc asta în fiecare zi.
Trebuie să vorbești ca să treci mai departe.
Sunt prietenul tău.
- Îți zic să îți scoți asta din cap. - Nu am lipsit de la nicio întâlnire.
Nu vorbesc despre asta. Eu vorbesc de calea pe care o apuci mai încolo.
Vorbesc despre acțiunile tale,
despre gânduri, despre ceea ce simți.
Nu simt nimic.
Asta nu a fost niciodată problema ta.
Nici ca drogat, nu a fost niciodată
o problemă.
Ar fi păcat să o transformi acum într-o problemă.
Carcetti ne-a aruncat un os. Nu mai există limită pentru orele suplimentare.
Da. Chiar și eu ar trebui să îmi caut o muncă decentă.
Nu mai ai cum să faci bani în poliție.
Au fost suficient de clari.
Și ce ești calificat să faci?
Lăsând asta deoparte.
Pot să lucrez de la ora 8 seara la 4 dimineața la bijuteria lui Friedman,
la Reisterstown. Da. 20 pe oră.
Să stai
aproape de bijuterii și să fii plătit. Să anchetezi crime și să mori de foame.
Ce porcărie.
E ceva nou de peste noapte sau de dimineață?
Da, patrula de noapte a găsit ceva.
- Rezolvat? - Cazul e încă deschis.
Agresiune într-un bar din Curtis Bay.
Fahlteich e la morgă.
E o noapte liniștită.
Sunt sigur că o vom lua de la capăt,
acum că nimeni nu îl mai supraveghează pe Marlo Stanfield.
Nu eu am suspendat ancheta, Jimmy.
Ci cineva din ograda voastră.
Dar nimeni din cabinetul procurorului nu s-a opus.
La fel ca atunci când acuzațiile de port de armă împotriva lui Chris și Snoop
au fost amânate de două ori.
O amânare sau două însemna "pro forma"
pe Calvert Street. Știi asta.
"Pro forma" venind din latină,
și însemnând că avocații și-o trag între ei.
Regulile sunt reguli.
Nu există nicio nenorocită de regulă.
Jocul ăsta împuțit e aranjat.
Domnilor.
Ce te-a apucat, să te iei așa de Ronnie?
Nu ea este problemă.
M-am săturat să fiu luat de prost.
O să îmi iau de lucru suplimentar
în tutungeria de pe Baltimore Street.
- Și ce să faci? - Omuciderile!
Indianul din față?
O să te scalpez, puțoiule.
În regulă.
Al cui e rândul?
Și iată,
te interesezi de ceva când încă nu ți-a sosit rândul.
Azi e o zi proastă.
Îmi fac griji pentru el.
Vești bune: notele celor de 8-9 ani
au crescut cu 15 puncte.
- Doar atât, cu 54 de milioane? - Poți să jonglezi cu asta.
15 puncte înseamnă o creștere frumușică.
Am nevoie de rezultate bune la teste, trebuie să mă folosesc de ele.
Nu pot să fac campanie pe criminalitate.
Burrell a zis că nu vom obține scăderea de 2 cifre.
Se pare că o să fie doar o scădere ușoară.
Câtă vreme nu vom fi la putere, orașul ăsta o să moară de foame.
Mă duc la Annapolis, nu contează cine va rămâne primar,
Bond, Campbell sau altcineva...
- s-ar descurca mai bine. - Nu va ieși Nerese
dacă o ține tot așa. "Sun" a scos-o cam rău.
Mi-a zis că acest schimb de imobile
datează din timpul administrației anterioare.
Probabil e adevărat, dar și ea a luat niște bani.
Asta sigur o să te coste voturi.
Nu vor vota pentru tine dacă Nerese trebuie să îți finalizeze mandatul de primar.
Te slăbește.
Și ce îl face pe guvernator vulnerabil?
Părea cam irascibil după atacul împotriva lui Olesker.
- Părea și cam paranoic. - Și ghinionul lui cu mașinile de joc?
În fața adunării democraților, știm că guvernatorul va rezista.
Iar electorii au opinii împărțite despre legalizarea automatelor de jocuri.
Trebuie să fie un atac la persoană.
Voi vedea ce au de zis cei din Prince George's County, în seara asta.
Iau cina cu Stanley Miller și Maloney la Upper Marlboro. Ceea ce-mi aduce aminte...
Am întârziat la întâlnirea cu Jen.
Nu ți se pare un pic cam tras de păr
să candidezi la postul de guvernator la doi ani după ce ai fost ales primar?
Orice este tras de păr.
Toată lumea dă de rahat și crede că a găsit aur.
Somerville vine des la Tommy după ultimele vești.
Redactorul său șef vrea să îi pună toate întrebările.
Și Somerville, bătând la ușa marelui Tommy,
dând vina pe biroul local,
spune "Îmi pare rău, dle Primar, dar biroul meu ar dori să știe".
- Îl văd venind. - De trei sau patru ori, vedeți?
"Biroul meu se întreabă..." "Îmi pare rău, dle primar",
"dar biroul meu ar dori să știe." La final,
Tommy d'Alessandro își pune urechea pe birou și zice:
"Biroul meu îi zice biroului tău să se ducă dracului".
- Chiar a fost așa? - E prea bună povestea să verificăm.
Ce aduce reporterul meu preferat la redactorul său preferat?
O știre din est.
O mamă foarte respectată a patru copii
a murit ca urmare a unei alergii la crabii albaștri.
I-a mâncat pe toți și s-a prăbușit cu capul în farfurie.
A fost declarată moartă o oră mai târziu la Hopkins.
Sora ei organizează o colectă pentru studiile micuților.
- Interviu cu familia, poze, tot. - Bine lucrat.
Împănează-l cu câteva chestii medicale
legate de toxicitatea produselor mării. Numărul de cazuri, chestii din-astea.
Da, în regulă.
De ce întotdeauna mamele cu patru copii pățesc toate nenorocirile?
Crimă, delicte, incendii,
- adulter, bigamie. - E greu să fii mamă a patru copii.
E și mai rău să fii un simplu spectator inocent.
Ăștia sunt rari.
Și nici inocenți nu găsești pe toate drumurile.
Și mai rare sunt
blondele planturoase.
Și nici nu mai vedem vreuna prin ziare, în prezent.
Nici cele cu abdomenul plat. Sunt o specie extinctă.
Acum ce ai?
Reuniune de studiu legată de școli.
Dl Whiting își pregătește Pulitzerul.
Acum am văzut tot.
Puteai să iei un taxi.
Doar dacă știam sigur că nenorociții ăștia mi-l decontează.
Deci nici Criminalistica nu-și mai repară mașinile.
Am fost reduși la două unități.
Una e la morgă cu Fahlteich, alta e la un caz nou.
Ce glumă.
Femeie de 67 de ani, cu 4 copii, mai mulți nepoți,
locuia singură.
Nu a mai văzut-o nimeni de două zile și vecinul a dat telefon.
Intrarea nu a fost forțată.
- Ai ajuns primul? - Am spart ușa din spate.
- Ai contactat laboratorul? - Suntem pe listă.
Pe cea de astăzi?
Și laboratorul?
Fac economii până la măduva oaselor.
Trebuie să fie aici de vreo două zile.
Dacă era mai cald, s-ar fi balonat.
Trebuie să fie ceva natural. Dar nu mi-a plăcut
cum arăta cu o pernă pe față.
Pun pariu că a murit în somn.
Nu te-ai trezit niciodată cu perna pe față?
În diminețile când eram mahmur îmi puneam uneori perna pe față
ca să mă ascund de lumină și ca să îmi mai calmez durerea de cap.
Eu mă mulțumesc să vomit și vin la muncă.
Cum se face în districtul de vest.
Cuvântul la care mă gândesc este "dickensian".
Să ilustrăm viețile dickensiene ale copiilor defavorizați,
și să arătăm în manieră clară și concisă cum îi abandonează sistemul școlar.
Nu apăr școlile, dar copiii ăia sunt abandonați în multe alte aspecte.
Sunt excluși de dinainte să între la vreo oră.
Pentru a-i înțelege, trebuie să vezi lipsa de educație din partea părinților.
Mediul drogurilor, activitatea economică a acestor cartiere.
Dar școlile pot fi abordate.
Da, putem să le flagelăm.
Dumnezeu știe că uneori o merită,
dar atunci nu îi vom ajuta cu nimic în plus față de acele școli.
E ca și cum ai sta pe acoperiș
să le arăți oamenilor cum au căzut șindrilele,
în timp ce un uraganul face vraiște restul clădirii.
Nu ai nevoie de cine știe ce contacte ca să studiezi o clasă.
Serios? După mine, e nevoie de foarte multe
- ca să studiezi serios orice. - Nu.
Cred că Scott e pe calea cea bună.
Limitarea terenului și ocolirea detaliilor inutile.
Ca să evidențiem problema sau ca să câștigăm vreun premiu? Care este scopul nostru?
Ascultă, Gus, știu ce probleme sunt.
Soția mea e voluntară într-o școală pentru cei defavorizați.
Dar eu doresc lucruri concrete,
unde problema și soluția pot fi măsurate cu exactitate.
Sunt mai multe obstacole în învățământ
decât lipsa materialului sau o administrare ineficientă.
Dar cine va citi așa ceva?
Cum am putea rezuma totul într-o singură frază?
"Johnny nu știe să scrie pentru că Johnny nu are creion."
Augustus, nu sunt chiar așa de naiv pe cât mă crezi.
Vrei un proiect pedagogic
sau o litanie de pretexte?
Nu vreau articole amorfe
detaliind hibele societății.
Dacă scrii despre tot, nu va mai rămâne nimic.
E momentul să explorăm școlile
și Scott va fi perfect
pentru așa ceva.
Mă enervezi la modul cel mai serios.
Întoarce-te în casă înainte să îți învinețesc fundul.
Intră, idiotule. Haide.
Treena.
Treena. Așteaptă-mă. Mă întorc.
- Rămâi acolo. Nu mișca. - Vino încoace, fato.
Wooton, ai completat cifrele în articolul despre port?
Rahat, am uitat.
- Dă-mi-l mie. Le pun eu. - Minus 12 puncte pentru cargouri,
dar rulajul a crescut cu 6,4% față de anul precedent.
Bine. Scădere de 12 și rulajul crește cu 6,4. Mulțumesc.
Șeful la ora șase.
- Whiting? - Mai rău. Klebanow.
Augustus. Cine se ocupă mâine de ziua inaugurală?
Nu de meci, ci de articol.
Luxenberg voia să-l trimită pe McGuire.
Cred că Scott ar face treabă bună.
Mi-ar plăcea să găsesc un vechi suporter care mai degrabă ar muri
decât să piardă meciul din deschidere. Cineva care trăiește pentru baseball.
Tu ești șeful.
Scott, pune-ți amprenta ta personală,
ca la articolul despre Preakness de anul trecut.
- Noroc. - Mulțumesc.
Rahat.
- Ce este? - Îmi pare rău. Culcă-te la loc.
- "Metro", știri. - Spry, eu sunt.
E cineva în secretariatul de redacție?
Da. Vrei să faci vreo schimbare?
Da, vreau să verific subiectul cu portul.
Cred că am inversat cifrele.
Andy, îmi dai subiectul cu portul?
Desigur.
Avem timp. Haide.
Undeva în cuprinsul articolului,
e un paragraf despre tendințele cargourilor.
Cargouri.
- Citește-mi-l. - Cargourile în scădere de 12%,
rulaj în creștere de 6,4.
Diminuare cu 12 puncte și creștere de 6.4 pentru rulaj?
Așa este.
Rahat.
M-am trezit transpirat că poate am greșit. Ești sigur?
În noaptea asta ai avut coșmarul obișnuit cu încurcăturile
fără să ai vreun motiv real.
Poate ești mai bun decât crezi.
Se poate.
Mulțumesc, Jay.
La dispoziția ta. Noapte bună.
Cât timp mai durează cu bătrânica mea?
O să dureze ceva.
- Sunt super ocupat. - O să iau mic-dejunul.
Nu e decât o singură soluție.
Termină. Prostii. Nu e o crimă. E o supradoză.
I-am găsit trusa în baie și prietena lui
zicea că se drogau.
Dar dacă apar urme de heroină, ar fi o cauză secundară.
Are vânătăi, contuzii pe gât.
E o crimă prin asfixiere mecanică.
OK. Vă aduc medicul și o să vă explice el însuși.
Exact. Voi merge la Dundalk
și îl voi târî aici ca să vorbim
pentru că refuz să o consider o crimă.
Nancy. Merge?
A auzit că te-ai întors la Criminalistică.
Cum merge în comitat?
Din ce în ce mai rău. Nu vă țineți mizeria în curtea voastră.
Ce-l roade pe Kevin?
Cea nouă se încăpățânează să spună că e o crimă.
Nu e cazul, dar înțeleg de ce crede asta.
Are osul hioid fracturat și vânătăi la ochi.
E uimitor.
Dacă n-am fi venit aici, nu am fi crezut niciodată.
E post-mortem.
Ia un joint și dispare.
Cade între W.C. și cadă, într-un loc strâmt.
Nu aș putea să inventez așa ceva.
Medicii declară imediat decesul.
Dar ascultă un pic aici.
Nu au cum să îl scoată fără să îl tragă de gât.
I-am văzut făcând asta pe asistenții de la Dundalk și pe tipul de la morgă.
L-au apucat de gât și au tras dintr-o dată.
Apoi a ajuns aici ca și cum ar fi fost strangulat.
Nu pot determina dacă e post-mortem?
E imposibil la un cadavru recent.
Dacă apuci pe cineva prea puternic îi provoci vânătăi, osul hioid se rupe,
rămân chiar și contuzii.
- După moarte. - Rahat.
Infante o să facă spume
dacă nu reușește să îi convingă că nu e o crimă.
Ori asta ori o să dea vina pe medici.
Iei mic-dejunul în față?
- Îmi cumperi ceva, amice? - Vino.
Numărul 2.
Surpriză.
Amicul meu, Sergei,
a zis că ar trebui mai întâi să vorbim.
Despre ce?
Tu să-mi zici, micuțule. Ca să faci afaceri cu Rusul,
trebuie mai întâi să treci pe la mine.
Pentru că în branșa asta,
ține minte că sunt dintre cei...
cu autoritate.
Toți trebuie să îmi ceară ajutorul și părerea
pentru o groază de lucruri.
Sergei a venit să îmi zică că cioroiul ăla,
Marlo, pe care nici nu-l cunoaște,
i-a trimis bani ca să între pe lista lui de vizitatori.
Mă întreba dacă-l cunosc pe Marlo.
Și i-am zis "Desigur, îl cunosc foarte bine". Vezi?
În cartierele din vest, toți se cunosc între ei, nu-i așa?
Să te ajut să-ți revină glasul.
Vrei să te apropii de Rus ca să îți facă legătura cu oamenii lui.
Pe găozarii ăia de greci îi vizezi tu,
pentru că, dacă ajungi la ei,
o să poți scăpa de Proposition Joe și de toate târfele din est.
Ești un afacerist înnăscut, nu?
Dar problema, vezi tu,
este că eu cred că ai dreptate.
Băieții din Vest trebuie să rămână uniți.
Și încurcăturile pentru care te-ai luat de mine...
trecutul e trecut,
dar mai dă-i naibii pe puțoii ăia din cartierele din est.
Așa văd eu lucrurile.
Nu port în suflet decât iubire pentru cei din vest, doar iubire.
Desigur, bine,
am și eu dreptul la partea mea.
Ghicisem.
Așa că trimite-i 100 de miare sorei mele
și data viitoare când vii la Jessup,
nu vei mai da de mutra mea. Pe cuvânt.
100 de miare?
Și cum îți merge, în afară de asta?
Afacerile sunt afaceri.
Întotdeauna.
- Te căutam, Jimmy. - Bună. Ce mai e nou?
O cunoști pe Nancy Porter, de la comitat?
- Lester Freamon. - Încântată.
Mulțumesc pentru mic-dejun. Ne vedem la subsol.
Am supravegheat terenul de pe Mccullogh Street toată noaptea.
- S-au întors acolo? - De două ori.
O dată la debutul serii și încă o dată după 3 ore.
Sunt mai relaxați,
mai ales acum că ne cred retrași.
Cu câteva microfoane bune și câteva camere de supraveghere,
în câteva ore de muncă, două săptămâni,
trei, cel mult,
am putea să închidem nenorocitul ăsta de caz.
Daniels nu ne poate da asta. A spus-o clar.
Atunci o să ne orientăm prin alte părți.
În zona din dreapta, nr. 21, Nick Markakis.
Mergeți la meci? Sunteți suporter înfocat al echipei Orioles?
Mi se rupe de meciul de deschidere.
Între Bud Selig și Barry Bonds, pentru mine au distrus baseball-ul.
- Aveți o clipă? - Am întârziat.
Cum să te implici când comisarul justifică un lock-out
și anulează Campionatul Mondial?
- Familie suporter a echipei Orioles? - De fapt, eu țin cu Cubs,
dar fiului meu îi plac, deci...
Steroizii
au distrus ce mai rămâne din credibilitatea baseball-ului.
Este irecuperabilă.
Deci sprijiniți echipa Orioles?
Măcar vă bucurați că e meciul din deschidere?
La dracu' cu baseball-ul!
Alune! Luați alune!
VIVA HOUSE Muncitorii catolici din Baltimore
51,
52,
53.
Bună, Bubs. Cum merge? Așează-te în fund.
Mulțumesc.
Nu mai plânge. Nu-mi mai fura din farfurie. Mama
o să-ți trântească o palmă.
Aveți nevoie de ajutor?
Pentru că nu facem așa ceva pe aici.
În căminul nostru, nimeni nu lovește pe nimeni, mai ales copiii.
Ați înțeles?
Scuze pentru întârziere. Circulația e de coșmar.
Vă credeți simpatici? Credeți că nu pot...
În regulă, am înțeles, poponarilor.
Duceți-vă dracului.
În câțiva ani o să fii un bun polițist de patrulare.
De ce nu mergeți în biroul meu ca niște adulți?
Mai trebuie să semnăm la intrare ca să intrăm la Woodlawn?
Pe cine ați mai supărat de data asta?
Încă mai lucrăm pe sub mână la un caz pe care șefii l-au închis.
- Despre ce e vorba? - Cadavrele din pasele abandonate.
Au închis cazul ăla? Doamne.
22 de crime nu sunt suficiente?
Nu și în zilele noastre.
Ați lucrat la cazul ăsta mai mult de un an. Unde ajunseseți?
Prea aproape de capăt ca să abandonăm.
Ai auzit de Marlo Stanfield,
Chris Partlow, Snoop Pearson?
Am mai auzit numele astea.
Nu a ieșit nimic la analize.
Niciun martor, nimic pentru o acuzație de crimă.
Așa că i-am pus sub urmărire vreme de un an.
- Aveți vreo schemă? - Una foarte bună.
2 sau 3 săptămâni cu camere și microfoane FBI, vreo 10 agenți...
Cum v-am zis când s-a deschis cazul,
nu mai lucrăm la problemele legate de droguri sau de ghetouri.
Ne ocupăm de afacerile teroriste sau politice.
Deja am făcut toată munca de bază.
2 sau 3 săptămâni și închideți cazul. Doar vă place asta.
Voi lansa ideea.
Voi pleca.
Dacă sunteți și voi de acord, secăturilor.
Am niște chestii interesante.
Așteaptă. Spune-mi ca să le trec în buget.
Am un băiat în scaunul cu rotile care vrea să vadă meciul
dar nu poate cumpăra bilet la negru.
Sună bine. Ai vreo poză?
Fotografii erau prea ocupați cu meciul.
E subiectul tău principal.
Îți trebuie o poză cu băiatul dacă e subiectul articolului tău.
- Putem să-i trimitem acum? - A plecat, dar poți încerca.
Rahat.
- Câți ani avea? - 13 ani.
Și părinții? De ce nu era la școală?
- În orașul ăsta? A chiulit. - Și părinții lui?
Morți. Fără glumă. Locuiește cu mătușa lui în Baltimore Vest.
În scaunul cu rotile?
O poveste cu un glonț ricoșat. Cam vagă.
- Știi când s-a întâmplat asta? - Nu prea voia să vorbim.
De fapt, mi-a dat doar o poreclă.
Trebuie să mă apuc de scris dacă îl vrei pentru ediția a doua.
Stai la biroul din partea dreaptă ca să pot citi peste umărul tău.
Ce poreclă are?
E.J.
Jane, vino o clipă.
Verifică tăieturile din ziar din ultimii trei ani.
Vezi dacă e ceva despre un puști
rănit de un glonț rătăcit. Acum ar avea cam 13 ani.
Porecla: E.J. Poate că sunt inițialele lui.
- Cine este? - Articolul
de pe copertă. Dacă îl găsim, aș dori poza lui.
Nu te ambala.
Este un super caz.
Și Dumnezeu știe că au nevoie de ajutor.
- Scuze pentru întârziere. - Iarăși?
Ca de obicei. Ești bine?
Dacă o facem cum trebuie, o să fie ca o spirală.
Începem din exteriorul cercului, apoi gravităm în jurul marginilor,
colectând tot ce putem,
înainte să ajungem la Clay și la apropiații lui.
Clay știe că va fi pus sub acuzare?
Clay Davis s-a așteptat întotdeauna la ce este mai rău.
Știe.
Și oamenii tăi îmi stau în coaste!
Nu FBI-ul, nu cei de la Annapolis.
Ci găozarii din propriul meu oraș!
Am mâinile legate, Clayton.
E un nou primar, un nou procuror general.
Fac munca Domnului pentru tine, Erv. Știi asta.
Cine a obținut creșterea salarială în fața comisiei?
Suficient să îți finanțezi noua esplanadă,
dar nu suficient ca tipul ăla din Pittsburgh să îți ia locul.
Măcar de-aș putea. Știi că mi-ar plăcea să pot.
Dar cu Carcetti, oamenii sunt sub lupă. Acum sunt supravegheat.
Dar totuși tu ești prefectul, nu?
Da, dar nu mai este ca altădată.
- Dacă tu nu ai control, atunci cine are? - Pentru asta voi trata cu Daniels,
și e "cățelușul" lui Carcetti.
Aici e vorba de o anchetă în fața marelui juriu.
Am putea fi acuzați de obstrucționarea justiției.
Ce naiba, Erv. Am fost alături de tine și tu îmi faci asta?
Clay, nu pot face nimic. Nimeni nu te poate ajuta.
Crezi că o să cad, nu?
Crezi că sunt terminat.
Ingrați nenorociți, credeți că puteți să mă aruncați peste bord!
- Clay. - Foarte bine!
Nu o să uit de asta, Erv.
O să țin bine minte.
Clay vine să ți se plângă?
De parcă aș putea face ceva cu căcatul ăsta. Este...
Da. Toate ieșite de la "Studii și Rapoarte".
Și le-am epurat la maxim.
Când primăria cere situații reale, doar atât putem face.
Ce-i vom spune primarului?
Am petrecut jumătate de oră cu el și adjunctul său.
Știe ce refuză.
- Atunci, cum... - E personal, Jimmy.
Cineva de la primărie l-a enervat pe procurorul federal.
- Faci mișto. - Nu, și eu am fost admonestat.
Spune-i lui Lester că încă mai încerc să identific problema,
dar pentru moment, să nu vă gândiți să predați afacerea altcuiva.
DEA, ATF, vămile...
Toate porțile sunt închise.
Nu avem ce face.
Îmi pare rău, frățioare.
Puștiul e de negăsit.
Am trimis fotografii ca să încerce să îi dea de urmă. Nimic.
- Probabil a plecat. - Deci avem un amărât de negru
în scaunul de infirm, fără bani.
Se duce singur din Baltimore Vest până la...
"până la umbra impozantului stadion construit din cărămizi: Orioles Park",
"ascultând strigătele mulțimii care spun întreaga poveste".
Pe prima pagină vom pune un tânăr de 13 ani doar cu inițialele E.J.,
care nu își da numele pentru că a chiulit de la școală,
nu are părinți, trăiește cu mătușa sa.
Nu spun că puștiul nu e așa cum zici tu, dar la naiba,
ca redactor-șef, îmi trebuie ceva în plus.
Mă doare insinuarea asta.
Nu insinuez nimic. Sunt de partea ta.
- Dar norma pentru noi trebuie... - Scott.
Ți-am terminat povestea. E interesantă.
O pun pe pagina întâi.
Ai reprezentat foarte bine prăpastia
dintre cele două lumi ale acestui oraș. Nu aș schimba niciun cuvânt.
Mulțumesc, dar nu cred că toată lumea vă împărtășește entuziasmul.
Jim, nu te deranjează niciun pic că nu îi știm numele?
- Credeam că e nevoie de... - Nu e situația ideală,
dar faptul că refuză să își dea numele de familie
e sigur din cauză că se teme să nu se afle că a chiulit.
- E vreo problemă? - Cam este, da.
- Normele pe care le... - Cred că mergem pe teren sigur.
Am înțeles.
Șeful a vorbit.
Poți pleca. Mulțumesc, Scott.
Magazinul de negri Webster.
Uite, mă apropii,
și tu ieși și începi să tragi. Împuști pe cine prinzi.
Trebuie să o facem ca în Baltimore vest.
Ce?
Tragem din mers. Așa se face pe aici.
Îi împușcăm fără să încetinim.
Ca "Băieții de cartier". Vă amintiți?
Nu am atins niciunul.
Ciorii ăsteia nu îi este bine.
Să le ia dracu' pe ciorile de pe coasta de Vest.
Pentru că la B-mo, țintim și doborâm ciorile, pricepi?
Lasă vreo 20 țepeni prin tot orașul,
și toată lumea o ia la sănătoasa.
Din pricina celor pe care i-a curățat.
E adevărat.
Treci mult timp neobservat dacă ucizi negri.
Mai ales tineri negri.
Crime minore.
- Dacă Marlo ar ucide albi... - Copii de albi.
Turiști.
O turistă albă fostă majoretă dispărută în Aruba.
Nu suntem în Aruba, ticălosule.
Crezi că dacă în orașul ăsta ar fi uciși 300 de albi în fiecare an,
nu ar trimite divizia 82 aeropurtată?
Termină, cioară.
Trebuie să îi putem face să deschidă robinetul.
Haide, Jimmy. Ești cel mai tare de aici.
Găsește-ne ceva în orașul ăsta corupt.
Nu e însurat, ceva de genul ăsta?
Ai revizuit articolul despre deschidere?
Whiting în persoană și-a dat binecuvântarea
înainte să apuc să îl masacrez.
Nu te-a deranjat că nu avem numele întreg al puștiului?
Ba da, Rebecca, m-a deranjat.
Nu face asta. Lui Whiting nu-i pasă de ce probleme am eu.
Nicio poză cu puștiul?
Niciuna.
De cât timp suntem aici?
De mai bine de o oră.
De ce crezi că rămânem aici?
Ca să vedem dacă e în casă sau nu,
cine stă pe stradă,
poliția și toate astea.
Exact.
Nu vrei să ajungi printre ultimii. Pricepi?
De asta vin cu o oră înainte.
Uneori, cu câte două.
Nu vreau să pic în capcană când întind una.
Pentru că ai parte de suficiente surprize
în branșa asta.
De ce îl mătrășim pe June Bug?
Se pare că i-a zis "muist" lui Marlo.
A zis chestii de-astea.
"Se pare"?
Nu ești sigură?
Se zice că așa a spus.
Nu contează dacă a zis-o sau nu. Oamenii cred că a zis-o.
Nu poți lăsa lucrurile așa.
De ce?
Adică, Marlo nu a supt nicio pulă, nu?
Dacă Marlo știe că nu a supt pula nimănui,
de ce îi pasă de ce zice June Bug?
Sau de ce se vorbește?
De ce trebuie să moară băiatul ăla doar pentru că a dat din gură?
Pentru că are gura mare, de-aia.
Și tu ar trebui să-ți ții pliscul, micuțule.
Poftim.
Cu toți paznicii pe care îi are.
Vezi?
Sunteți pregătiți?
Ocupă-te de chestia asta. Dă-mi semn,
ne vedem în față. Michael, ia-o pe străduță.
Dacă iese cineva prin spate, împușcă-l.
La dracu.
De obicei, Bunk e ăla care vomită.
Ai luat aspirină?
Șase.
Cum era bruneta aia?
Nu cred c-a fost rea, nu s-a mai întors acasă.
Ai aceeași cămașă ca ieri, Jimmy.
Beadie te neglijează?
- E o întrebare simplă. - Domnilor.
Avem un cadavru. Intersecția Central cu Baltimore.
În urmă cu două zile am preluat un caz.
Bătrâna? Nu e niciun caz. Moarte naturală.
Sunt mahmur, Jay.
Amândoi mergeți acolo.
Mamă!
Ce mai faci, Boris?
Știi cine sunt?
Unchiul bogat care ți-a băgat toți banii în cont.
În țara mea, am stat în închisoare 4 ani.
În țara mea asta nu este o închisoare.
E un nimic.
Nu am nevoie de bani.
Nu am nevoie de contul ăla nenorocit.
Nu am nevoie de tine.
Gangsterule.
Te înțeleg.
Înțeleg, dar Avon, de acolo de sus,
crede că ai putea să le trimiți un mesaj grecilor,
lui Vondas.
Adică, dacă tot n-ai nevoie de banii mei,
Vondas s-ar bucura să îi ia el.
Dacă nu vrea să mă vadă, nu mă va vedea,
dar dacă dorește,
tu vei fi cel care va aranja totul.
Sonny Mays a întârziat.
Poți vorbi tu în locul lui?
E vremea să vorbești, Bubs.
Nu, nu vreau. Nu mă simt prea grozav astăzi.
În calitate de sponsor al tău îți spun
că trebuie să te apuci să faci ceva.
Nu-mi pasă ce. Aici sau în altă parte.
Dar nu poți să vegetezi cu mizeria asta.
Trebuie să faci odată pasul.
Inspectore, vreun comentariu?
Vreo informație legată de suspecți?
Poate când ieși, atunci.
Ușa din spate era deschisă.
Nu reușim să ne dăm seama dacă a ieșit pe acolo.
"Au ieșit". Dacă nu cumva criminalul nu i-a tras un glonț în cap
ca să fie generos după ce a folosit pușca.
Și două dintre camerele noastre de pe stradă au fost dezactivate.
- Firele au fost smulse. - Rahat.
A fost prea bine gândit
pentru ca un nenorocit obișnuit să o poată face.
La naiba, cum..
Cum?
Probabil a stat în dulap tot timpul ăsta. Nimeni nu a auzit nimic.
Sunați la serviciile sociale. Imediat.
Jurnaliștii sunt afară?
Aduceți o mașină prin spate.
Ești bine?
Nu știu ce să fac să fiu de ajutor.
Încerc să îmi găsesc calea.
Având în vedere câtă lume este, te-aș putea ajuta cu biletele.
Asta e bine, Bubs. Dar nu ai prefera să servești?
Să servești prânzul.
Să dau mâncare oamenilor?
Nu e cel mai bun lucru?
Nu, nu pot. Nu.
Bine. Vino.
Avem mereu nevoie de ajutor.
A căzut.
Ultima sticlă de băutură probabil că l-a ucis.
Un alt bețiv l-a găsit.
Era mort când am ajuns eu.
- Ai sunat la laborator? - Timpul de așteptare este
între două și trei ore.
Situația se înrăutățește de pe-o zi pe alta.
Ești bine?
Ia-ți o cafea.
Fă-ți hârtiile, întoarce-te pe stradă. Ne descurcăm noi.
Oricum vom aștepta aici.
- Du-te. - Mulțumesc.
Nu lăsa tipul ăsta să plece nicăieri.
Am uitat ceva în mașină.
Vrei să aduci ziarul?
O să stăm ceva pe-aici.
E cam devreme pentru asta, nu?
Ce faci?
Supraveghează intrarea.
Rahat.
Termină, Jimmy.
Revino-ți, la naiba.
Ai înnebunit?
Pentru Dumnezeu, bolnav nenorocit...
Există un criminal în serie în Baltimore.
Îi atacă pe cei mai slabi dintre noi.
Trebuie oprit.
Eu plec de-aici.
Nu vreau să mă amestec în asta.